SCOUTHEDER
SCOUT KAN TA ALLT UTOM EN ORDER.
SKAPAD AV LOU AVERY
-Varför marscherar Scout i cirklar? -Han kan inte vänster och höger.
-Hejsan. -God morgon.
-Planer för helgen? Kalifornien? -Nästa helg.
Jag har inte glömt din förfrågan om Handi-Wrap.
Jag pratade med Lou och han var väldigt glad att ha dig med.
Av vårt samtal att döma förstår du nog att jag också är det.
Jag hoppas du förstår att jag menar i teamet.
Det var precis vad jag bad om.
Sluta humma! Du är inte lycklig!
-Ska jag presentera er? -Jag är inte intresserad.
Hon tillhör den, och den tillhör henne.
-"Den"? -Är jag nån spågumma?
Den där maskinen är ute efter oss, och en efter en...
-God morgon. -God morgon, min sköna.
-Vad är det för fel? -Vet du nåt om det här?
-Var fick du den ifrån? -Jag hittade den på kopiatorn.
Och jag tänkte: "Oj, Shirley kommer att råka illa ut för det här."
-Det är sensationella grejer. -Det var inte jag, men tack ändå.
Det är nog rätt färskt material. En handlar om Eisenhowers begravning.
Han hade nog föredragit att ni inte hade sett dem.
Det är inte vad dr Freud skulle säga.
Ingen har sett det här.
På vår scoutheder!
-Mr Ginsberg? -Den här grejen är helt paj.
S-t-r-a-t-e-g-i. Jag vill inte ha det bokstaverat, bara rättstavat.
Mr Draper?
-Jag pratade just med dig. -En Stephanie Horton ringer.
Accepterar ni att betala? Hon säger att hon är er niece.
Ja, absolut.
-Hej, Stephanie. Det är Don. -Jag visste inte om du kom ihåg mig.
-Lägg av. Hur är det med dig? -Hur är det med dig, Don?
Ungefär likadant. Är allt som det ska?
Jag antar att det låter akut, men det är det inte.
Jag tänkte på dig eftersom...
-Det är inget akut. -Du får det att låta akut, raring.
Jag är med barn. Det är snart dags.
Jag börjar få slut på kosing, och...
Jag hatar att det är därför jag ringer efter så lång tid.
Jag är glad att du ringde mig. Det är därför jag är här.
Du är ju min... Vad var du kallade dig? Min niece.
-Jag vet inte varför jag sa så. -Du är ju det. Jag gillar det.
-Går du kvar på Berkeley? -Jag är i L.A.
-Det var där jag hamnade. -Det ordnar sig. Har du en penna?
-Hur långt gången är du? -Runt sju månader, tror jag.
Men mamma säger att jag kom tidigt.
Min fru Megan bor i L.A. I Laurel Canyon.
-Jag har bil. Har du gift dig igen? -Ja. Hon tar hand om dig.
-Stanna där, jag kommer ikväll. -Jag vet inte...
Jag vill träffa dig. Det är icke förhandlingsbart.
Tack, Dick.
"För att få veta vad klockan är, ring Meridian 7-1212."
Ursäkta, kan jag få tala med Megan?
-Hallå. -Du, jag kommer dit ikväll.
-Jaså? Är allt som det ska? -Inte riktigt.
Du kommer att få besök av Stephanie Horton, Anna Drapers niece.
Hon är gravid, ensam och behöver pengar, och jag borde träffa henne.
Stackars liten. Jag ställer in festen så att ni kan umgås.
-Vilken fest? -Du skulle ju inte komma i helgen...
-...så jag har fest för skådiskursen. -Ikväll?
Imorgon kväll, men jag måste inte ha den. Eller så kan du komma.
-Stephanie också. -Ingen fara, vi håller oss undan.
-Du behöver inte hämta mig. -Vi ska få henne att känna sig hemma.
-Vem är det du har där? -Amy, från Delaware.
Kan du köra iväg henne? Jag vill helst hålla det inom familjen.
Det var av en tråkig anledning, men jag är glad att få träffa dig.
Jag också. Hej då.
Burger Chefs maskot "Little Chef" är en flopp. Han är bara ännu en kock.
Han äter inte burgare, han lagar dem.
Men ersätt honom med en ny rekryt. En näsvis liten idiot vid namn Scout.
Han kan inte jobba i ett burgarstånd. Han kan ta allt utom en order.
Tjena, Don.
Stan, när röken har lagt sig behöver Handi-Wrap några grejer. Före fyra.
Jag är verkligen jätteupptagen.
SCOUT! JAG SKAPADE JU DIG.
Vad fan är det där?
-Lou tror att han är Mort Drucker. -Mort Walker.
-Hur hittade ni det här? -Inte vårt fel.
-Varför hittar Scout alltid på hyss? -Han misstog grapefrukt för potatis.
-Jag slänger den här. -Han lämnade den ju framme åt oss.
-Då måste jag rita en egen. -Jag ska med ett flyg. Sätt igång.
-Don tillhör fortfarande lärarkåren. -Nä, han tänker runka till dem sen.
-Låt Loretta sköta det där. -Hon sköter läxorna och jag silvret.
-Vad bestämde du dig för? -Rumaki, snittar med krabbsallad...
-...samt små korvar i grillsås. -De ska besöka fyra hus till efteråt.
Jag ville börja för att få alla att slappna av. De är jämt så tystlåtna.
De kan bara låtsas så länge vi är "vanliga grannar".
Kan du fylla på baren?
-Hej. Var det svårt att hitta hit? -Nej då.
-Jag är Megan. -Och jag är Stephanie.
-Du är så vacker. -Jag vet, en riktig madonna...
Men du är helt magnetisk. Vad sysslar du med?
Berättade inte Don det? Jag är skådespelerska.
Välkommen.
Jag är så tacksam. Men av nån anledning gråter jag inte.
Jag fixar nåt att äta så kan du ta en dusch sen.
-Är det så illa? -Nej då!
Jag tänkte bara att du ville slappna av.
Don nämnde inte mycket mer än det uppenbara.
Ditt hus är fantastiskt. Jag har en lya i MacArthur Park-
-men drar med lite tur till Oakland. En kompis pappa är läkare där.
Vad får det lov att vara? En varm smörgås? Spagetti?
Har du nåt kött? Jag har drömt om det.
Javisst.
Sovrummet ligger där bak. Där finns det handdukar.
Du kan vila, ta ett bad eller göra vad du vill. Känn dig som hemma.
Tack, jag är rätt slut.
-Du vet att jag vill ha'na. -Men du kan inte få'na.
-Hon står ju där och bjuder. -Men scouthedern förbjuder.
Trevligt att ni gör oss sällskap.
-Don, du kan väl sätta igång matchen? -Visst.
Stan har lite ytterst preliminärt arbete.
Stan? Ska jag flytta mig dit, eller vill du komma hit?
Inte vet jag, Stan. Kan du vara dryg ända därifrån?
-Jag vet inte vad du tror du hörde... -Jag hörde allting!
Från din första fjärt till ditt sista andetag.
-Tycker ni att det är roligt? -Jag ber så mycket om ursäkt.
-Vad har hänt? -Peggy, känner du till "Underdog"?
-Den tecknade serien? -Ja, den som går på lördagsmorgnar.
Den drar in massor. Det mesta till Chet Stover på Dancer Fitzgerald.
-Kände du honom? -Han var sådär.
"Scoutheder" är hundra gånger bättre.
Jag kan säga på en gång att det är en vinnare.
Vet ni vem som hade en fånig dröm och blev utskrattad?
Du?
-Va? -Jag menade det inte som det lät.
Om du menar att det här är din dröm-
-så ber jag om ursäkt för att jag var en av nej-sägarna. Jag hatar såna.
Bob Dylan. Är han hipp nog för dig?
Han var tjugo när han skrev "Blowin' in the Wind", och han är ett geni.
Titta var han är och titta var ni är.
Ni är bara en bunt flaggbrännande snorungar!
Ni har en del att lära om patriotism och lojalitet.
Själva stommen i "Scoutheder" är ett skämt för er.
Vi får ha mötet senare, så beställ middag, för jag vill ha färdiga jobb.
Och om nån av er inte gillar det kan ni tacka era dråpliga vänner här.
-Boka in mig på nioflyget. -Jag avbokar mina planer.
Bara mina, inte dina.
Jag vet inte om det är vandaler eller bara ungdomligt oförstånd.
-Vadå? -Nån krossade gatlyktorna på Peck.
-Vill ni att Henry ska laga dem? -Mike sa att det är en landsplåga.
-Ungdomarna är helt vilda. -Man väntar sig inte sånt här.
Alla vill bara prata om Vietnam, men saker faller samman här också.
-Rumakin är utsökt. -Tack.
De där sakerna har nog ett samband. Först börjar ungdomarna protestera-
-och plötsligt blir alla auktoriteter måltavlor.
Om de lärde sig att stötta sitt land och göra uppoffringar i svåra tider-
-hade vår moral vunnit kriget.
-Mike, har ni några sommarplaner? -Till och med Nixon vill sätta punkt.
-Jag blir förvånad, Henry. -Bli inte det. Jag håller med Nixon.
Det är för kostsamt. Villkoren måste vara rätt, men vi borde dra oss ur.
-Sen när då? -Jag har alltid stöttat presidenten.
Jag tror att alla borde äta sig mätta här. Jag vet inte hur mitt lamm blev.
-Det är säkert delikat. -Jag ska titta till matvärmarna.
Jag tror att jag har gått igenom alla sidor av strategin.
Don, du har varit chef. Portföljen och hatten är en nybörjarmanöver.
-Ska du nånstans? -Jag är rädd för det.
-Hur skulle de reagera? -Du kan ju låta alla gå.
-Skulle du ha gjort det? -Nej, jag skulle skicka iväg dig.
Jag är rädd att det är för sent för det.
Jag ska läsa de här så att du kan fortsätta med dem-
-istället för att komma på nya saker. Jag kommer att stoppa om dig inatt.
-Angående din serie... -Då var det dags...
Den här byrån utgörs av folk med auktoritetsproblem.
Man behöver vara hårdhudad, men hjälp dem inte.
Jag tar inga ledarskapsråd från Don Draper.
-Hallå? -Jag kommer inte härifrån ikväll.
Så tråkigt.
-Är hon där än? -Hon tar ett bad.
-Hur är det med henne? -Hon är rätt långt gången. Så vacker.
-Stör inte. Säg att vi ses imorgon. -Oroa dig inte, jag lagade en biff.
Tack.
-Okej, vi ses imorgon. -Okej.
Jäklar, vad gott det luktar.
Don sitter fast i New York. Han flyger hit imorgon.
-Var det han? -Ja, han var frustrerad.
Jag sa åt honom att inte oroa sig.
-Vill du äta ute? -Det gör jag jämt.
-Jag gillar att du bär Annas ring. -Ja, den är jättevacker.
-Synd att jag aldrig träffade henne. -Hon är i krokarna, så ni har setts.
-Hon är glad att den finns i släkten. -Snart kanske du kan ge den till nån.
Nej, den är din nu. Du får säkert en egen.
Vi får se. Dons ungar räcker för mig.
Jag har inte ätit kött på ett år. Det här är nog ingen bra idé.
Jag kan göra spagetti.
Det måste vara svårt när du bor här och han där.
-Är du tillsammans med nån? -Inte för tillfället.
-Han var musiker. -De är värst.
Jag hoppade av skolan och följde med hit. Började på stranden-
-och slutade som tiggare på stan.
Sen åkte han dit för att ha sålt gräs och vi firade innan han åkte.
Han kommer ut om en månad. Det gör även den här lille killen.
-Vet han? -Nej.
Jag är rädd att han ska mörda nån bara för att få stanna på kåken.
-Jag ska inte säga nåt till Don. -Äh, jag vet ju hans hemligheter.
-Men du känner honom inte så väl. -Det har du rätt i.
Jag bara tittar på dig och ser hur oorganiserat allt det här är.
Han lär inte gilla det. Eller låta dig göra egna planer.
Vad gör jag här? Det var en dum idé.
Nej då, han vill säkert hjälpa till på sitt sätt. Det vill vi båda två.
Jag tänker ge dig...
Kommer du tillräckligt långt på tusen dollar?
-Det var väldigt generöst. -Det här är helt förbehållslöst.
Tack.
Jag tror verkligen att det blir bäst så här.
-Du har rätt. Jag drar vidare. -Du har ju inte ätit nåt än.
-Jag har nog fått det jag kom för. -Det är ingen brådska.
-Det har aldrig hänt nåt mellan oss. -Självklart inte.
Jag vet ju att du är hans niece.
-Barnen sover. -Hur är det med huvudvärken?
-Sänk rösten. -Jag uppskattade inte att gå ensam.
Ursäkta, men jag mådde inte bra. Du hade inte behövt gå.
Hörru du, fröken Vett och etikett. Varför pratade du om kriget?!
Jag tog inte upp det! Jag visste inte var du stod.
Än sen? Du ska inte prata om sånt! Jag är ingen sällskapsdam.
-Jag är folkvald representant. -För att du saknade motståndare.
Hädanefter kan du prata om husmors- problem och lämna tänkandet åt mig!
Henry!
-Förlåt, jag blev bara överrumplad. -Du skämde ut dig själv mer än mig.
Vet du vad? Jag kom fram till att jag kan titta på det där på måndag.
God kväll.
Hallå.
Va?
Hur är det med henne?
Hallå?
Hejsan.
-Vem är du? -Amy. Vi hördes i telefon.
-Är Megan här? -Hej, Don. Jag...
-Amy, ursäktar du oss? -Jag går till damrummet.
Jag är ledsen, men hon åkte.
-Sa du att jag ville träffa henne? -Jag försökte få henne att stanna.
Men pengafrågan kom upp och jag gav henne tusen dollar. Hon skämdes väl.
-Hon skulle ringa dig från Oakland. -Du borde ha ringt mig.
Hon är vuxen, Don.
Vill du följa med till marknaden? Jag får ju gäster ikväll.
Det kanske muntrar upp dig.
Då åker vi. - Amy.
-Är allt som det ska? -Ja då.
-Vill du ha nåt, Don? -Jag vet vad han gillar.
Vi är hemma!
-Låt mig se. -Ingen fara. Bara några blåtiror.
-Får jag gå och vila? -Vad hände egentligen?
-De fäktades med golfklubbor. -Vi är idioter, okej?
Ja, det är ni. Det där är ditt ansikte, unga dam!
Precis, mitt ansikte. Varför är jag ens här?
Flickor! - Sally, du förstår väl att vi är oroliga för din näsa?
Ja, för vad vore mamma utan sin perfekta näsa?
Hon skulle aldrig få en man som du. Hon skulle inte vara nånting.
Det var en perfekt näsa. Och jag gav den till dig!
Tur för dig att Henry kunde få dr Kramer att fixa den i helgen.
-Men du gör det väl hellre i en lada. -Det är näsan, inte en abort.
-Nästa gång blir det armen... -Betty!
Jag behöver ingen karl. Du kör ju redan med mig.
-Stanna på ditt rum tills imorgon. -Bra, jag föredrar det.
Hallå?
Ett ögonblick. - Det är till Megan igen.
Megan? Det är från delikatessbutiken.
Porten var öppen, och du tittar inte ens i titthålet?
-Vad gör du här? -Jag ville berätta...
-Får jag komma in? -Michael...
Jag kommer precis från kontoret. Det är nåt lurt på gång. Med datorn.
-Det är lördag. Ta ledigt. -Exakt! Varför hade Lou och Cutler...
...ett hemligt möte i det där luftkonditionerade gömslet?
Det kan jag tala om.
-De är homofiler. -Okej... Nåt annat att rapportera?
Jag menar allvar! Den där maskinen får män att göra onaturliga saker.
Vad såg du?
-Vem är du? -Det här är Julio.
-Peggy har inte nämnt dig på jobbet. -Julio bor ovanför.
-Intressant arrangemang. Modernt. -Jag bor med min mamma.
Jag bor med min pappa så jag kan inte jobba hemma. Kan jag få jobba här?
Jag kan inte gå tillbaka till kontoret nu. Jag ska hålla mig undan.
-Okej då. -Får jag använda din skrivmaskin?
Den låter för mycket.
Jag hade inte bjudit båda om jag hade vetat. Jag trodde hon var dottern.
Vill du inte se vad som händer?
Jag är nöjd.
Det verkar inte så.
Jag kanske inte är på humör.
Det är därför jag aldrig bjuder in musiker.
Vilken munter samling spelevinkar vi är.
-Är du också skådis? -Om nån ger mig en chans.
Kom igen.
Kom in!
En drink till?
Är det där Harry?
Don? Megan?
Ursäkta, Miranda bjöd mig på fest. Jag visste inte att det var den här.
-Hej, Miranda. -Det här stället är fantastiskt.
-Jag försöker hitta henne en agent. -Du är så hjälpsam.
Harry, ska vi gå och ta en drink?
-Har du nåt emot det? -Inte alls, så länge Harry kör.
Jag...vi...
-Ska jag ta med Miranda? -Vill du det?
Ledsen, raring.
Vi fixar skjuts åt dig.
-Tänk om hon hittar dig härinne. -Annars får jag ju inte träffa dig.
Det är så Betty vill ha det.
-Ska de skiljas? -Va? Nej då.
De är "Den dynamiska duon". Det kommer aldrig att ske.
Häromkvällen skrek de jättemycket åt varann.
Henry tog med en kudde till vardagsrummet.
-Jag tänker lifta tillbaka inatt. -Får jag följa med?
-Vill du rymma? -Jag har ont i magen hela tiden.
-Du tänker väl inte pissa på dig? -Jag gör inte det längre.
Jag är ledsen, men de kommer aldrig att släppa ut dig.
Du är för liten.
-Michael. -Förlåt.
Grabben gick för en timme sen. Intressant, först var du död...
-...sen började ögonlocken aktiveras. -Det är nog dags för dig att gå.
Det är ett tryck i mitt huvud som om en vätebomb ska sprängas.
Sen insåg jag att det är hummandet på kontoret som påverkar mig.
Jag kom på mig själv med att titta på Stans axlar och bli upphetsad.
-Jaså? -Det är datorns plan.
Att göra oss alla homo. Peggy, vi måste föröka oss.
Jag skulle helst göra det utan sex.
Sluta!
-Du måste gå. -Lysande...
-Vad sysslar jag med? Det bara ökar. -Gå till en doktor.
-Varför? För att jag vill ha dig? -För att du inte är helt frisk.
Märkte du att radion där inte funkar? Det är inte inbillning!
Det är bara en dator!
Du har rätt. Jag ska gå.
Du behöver inte rapportera den här informationen.
God natt.
Det här är mycket trevligare.
Ville du inte prata? Du verkade ju så glad att se mig.
-Det är jag. -Bra, för jag var glad att se dig.
Vet du vad, Don? Jag har hamnat i en konstig sits.
Men jag vill att du ska veta att jag respekterar dig.
Byråer förändras. Kanske till det bättre.
Men killar som vi måste ta hand om varann.
-Jag ska inte skvallra för din fru. -Det var inte det jag menade.
Du skulle aldrig göra nåt sånt.
-Vi har känt varann länge, eller hur? -Det har vi.
Jag tänker i alla fall se till att du förblir betydelsefull.
Hur vet jag inte, jag måste fundera på det.
Det krävs mycket tankearbete. Faktum är att du kanske får lista ut det.
Jag tycker inte att lösningen är att göra sig av med dig.
Du borde vara i L.A. Din fru är här och Ted Chaough är helt oduglig.
Ted Chaough är en slagen man.
-Vilken lösning? -Den slutgiltiga lösningen.
Cutler och Lou är ute efter Commander.
-"Commander"? -Cigarettmärket. Philip Morris.
De är nog rätt säkra på att ta hem det och då måste du bort.
Hur länge har det pågått? Finns det jobb gjort?
Få mig inte att ångra att jag berättade det här.
Jag hoppas du vet hur mycket jag uppskattar det här.
Än så länge bara telefonsamtal, men jag lämnade in medieplanen igår.
Kan vi få en runda till?
Hallå.
-Alla gick nyss. -Inte alla.
"Wilma!"
-Hur var krogrundan med Harry Crane? -Lärorik.
Vet du vad som skulle få dig att må bättre? Droger.
-Jag är trött. -Du kom ju nyss.
Jag går och lägger mig.
Där försvann det roliga...
-Jag skulle visst stoppa om dig. -Vad säger din vän om det?
Jag vill inte att du ska vara på dåligt humör.
Sluta larva dig, du är ju stenad.
-Tycker du inte om Amy? -Lämna honom ifred.
-Det är här man ska vara just nu. -Precis här.
Kyss henne. Jag vet att du vill.
Jag vill ingenting just nu.
Ljug inte.
-Jag hittar inte kaffet. -Jag fixar det.
-God morgon. -God morgon.
Hallå?
Hejsan. Han kom hit.
-Det är Stephanie. -Jaha.
Var är du?
I Oakland. Förlåt att jag missade dig, men jag ville inte bryta mitt löfte.
Det gjorde du. Du sa att du skulle vara här.
Jag vet, men jag lovade Anna att låta dig leva ditt liv.
Det var inte så hon menade.
Du får tycka vad du vill, men jag är orolig för dig.
Jag vill att du ringer när barnet kommer.
-Jag fixar allt du behöver. -Jag är så tacksam.
Och Megan är verkligen toppen. Tacka henne igen från mig.
Du har mitt nummer.
Hej då.
-Jag beklagar. -Det lät som om hon mådde bra.
Jag måste tillbaka. Harry berättade några saker jag inte borde ha hört.
-Vad är det med honom? -Nej, det var bra.
-Men jag måste tillbaka. -Är det säkert?
-Du kommer väl tillbaka nästa helg? -Självklart.
Hej, allihop.
-Hej då, allihop. -Jag gör kaffe.
Jag ska nog dra.
Vilken toppenfest.
Jag tar en dusch.
-Hur gick det? -Hon behöver ingen operation.
Den är inte ens bruten.
-Kom, vi går in. -Jag sitter bra här just nu.
Jag har kört bil hela dagen. Jag vill inte sitta i köket som hemhjälpen.
"Hemhjälpen"? Jag utgår från att du inte menar mig.
-Vad har tagit åt dig? -Ska jag flytta mig för att du vill?
Jag sitter bra här, annars skulle jag inte sitta här!
Lägg av.
Jag är trött på folk som säger åt mig att hålla tyst. Jag är inte dum.
-Jag kan faktiskt italienska. -Förlåt att jag generade dig.
För att du glömde informera mig om vad jag ska tycka.
-Men jag kan tänka alldeles själv. -Om du är så smart...
-...borde du ställa upp i valet. -Kanske det, Henry. Bra idé.
God morgon, Michael. Hur står det till?
Märks inte det? Jag är mig själv igen.
Så bra. Det var skönt att höra.
Men jag måste få säga att jag faktiskt har känslor för dig.
Jag är smickrad.
Sånt händer på arbetsplatser. Men det är inte på riktigt.
Jag insåg att datavågorna fyllde mig. Jag var tvungen att ge dem utlopp.
Jag lättade på trycket. Nu flödar de igenom mig utan att påverka mig.
Öppna det.
Du behöver inte tacka mig för det. Du gjorde det ju på egen hand.
-Vad är det där? -Min bröstvårta. Den är ventilen.
Mysko, de kan sy ihop det men vägrar ta bort den. Det fick jag göra själv.
Hur som helst är jag tacksam, så jag ville visa det.
Michael, ta och sätt dig.
Jag vill att du väntar här.
Fick mr Ginsberg tag på dig?
Jim. Lou. Ursäkta att jag avbryter.
Du måste vara Les. Don Draper. - Don.
Det här är Stephen och Tony.
-Vi väntade oss inte dig. -Jag vet, och jag ber om ursäkt.
Jag ville säga en sak som herrarna här nog är för artiga för att säga.
Vi vet vem du är och just nu pratar vi bara om en presentation.
Att jobba med mannen som slaktade oss i NY Times är dock ett problem.
Om ni skulle ge oss en chans är jag beredd att lämna byrån.
Tack för att du säger det, så att vi slipper.
Men han som skrev det brevet försökte rädda sitt företag, inte krossa ert.
Precis som Lou så har jag över tio års tobaks-erfarenhet.
Från min första dag med Lucky Strike försökte staten hänga hela industrin.
Jag hittade ett sätt att skjuta upp avrättningen 1960, -62, -64 och -65.
Jag är även den ende cigarettman som har suttit ner med motståndarna.
De delgav mig sin strategi och jag vet hur man kan slå den.
Det må vara sant, men vi vänder inte våra vänner ryggen lika lätt som du.
Jag undrar bara vad American Tobacco skulle tycka-
-om ni fick mig att be om ursäkt och tvingade mig att jobba för er.
De är väl alltjämt era konkurrenter?
Mina herrar, tack för att ni tog er tid.
Fly medan ni kan!
Jag åker ner med honom.
-Du är helt otrolig. -Tack.
Du tror visst att det här ska rädda dig.
Taxi!
Översättning: Anders Enerlöv www.btistudios.com